APPLE TOWN HALL PERSONALMÖTE 2001
Det är väldigt roligt att vara här. Vi har nåt extra glädjande att berätta.
Totalt, när det gäller iMac och PowerBook-
-har vi sålt över tre miljoner enheter i år.
Det var allt.
Det kanske är en sak till.
Jag vill visa er nåt fantastiskt.
Nåt som ingen annan i hela världen har sett än.
Johnny, jag och ett litet team-
-har jobbat hårt med ett hemligt projekt-
-vilket jag brukar göra då och då.
Apparaten jag ska visa er-
-kommer att revolutionera en hel bransch.
Det är en musikspelande apparat.
Vi kommer strax till det.
Det som den representerar är lika viktigt som själva apparaten.
Det är ett verktyg för hjärtat.
När man kan tala till nåns hjärta blir möjligheterna obegränsade.
Det är en galet cool grej.
Det är en musikspelare.
Det är tusen låtar i din ficka.
Får jag presentera... iPoden.
Jobs... Upp med dig.
Jag är uppe.
-Steve. -Daniel.
-Läser du "Be Here Now"? -Ja, den är fantastisk.
Apropå det... Vart tog du vägen i går kväll?
Jag var tvungen att plugga. Jag vet.
Jag förringar inte värdet av studier, men du går miste om erfarenhet.
Systemet återskapar bara sig självt. Jag vill inte vara en del av det.
Jag håller med dig. Men det krävs mod för att hoppa av som du gjorde.
Steven... Får jag låna dig en stund?
-Vi ses. -Tack. - Jag störde väl inte?
-Hur går studierna? -Jag är ingen student längre, Jack.
Du är ju här och lär dig saker.
-Om du vill bli av med mig... -Varför skulle jag vilja det?
Jag är glad att du är här, även om du inte betalar.
Du går jämt omkring med antecknings- bok. Du ser dig som konstnär.
Varför går du inte nån designkurs?
Jag gillar konst och skönhet, men inte som karriär. Jag saknar rätt begåvning.
Varför inte satsa på elektronik? Efterfrågan på utbildade tekniker ökar.
Jag vill inte kasta bort pengar på en elektronikutbildning.
Skulle utbildning vara bortkastad tid?
För vissa. För andra innebär det bekräftelse, anställningstrygghet.
-Steve... -Vi ses.
Steven...
Vi fortsätter en annan gång!
Vad gör du?
Inget speciellt. Det är bara kalligrafiläxa.
Det är jättesnyggt.
Läraren är munk eller nåt.
-Munk? -Robert Palladino. Jätteinspirerande.
Jag heter Julie.
-Ska du gå? -Ja, jag måste iväg.
Vill du ha lite syra?
Ja.
Ja, det vill jag.
Får jag ta några stycken? Till mina kompisar.
Min kompis och min tjej.
Det är så vackert!
Som ett fönster mot världen.
Hur tror ni att det är i rymden?
Det ligger utanför vår fattningsförmåga.
Ja...
Vem får ett barn som de sen bara överger?
Pratar du om dina biologiska föräldrar?
Nej, nej, nej...
Säg inte så. Nu blir jag ledsen.
Ledsen om mitt liv förstör din tripp.
Det gör inget.
Jag saknar dig när du är borta.
Jag älskar dig, Steve.
Jag älskar dig också.
Rymden. Det oändliga, svarta tomrummet. Vad var det gurun brukade säga?
Det finns ingen tid att förlora.
Hörde ni?
Nu börjar han igen.
Kalligrafi är kommunikationens konstfulla och visuella uttryck.
Ta typsnittet Garamond, till exempel.
Det är utformat enbart i syfte att göra läsandet mer naturligt.
Datorer är avsedda att göra livet enklare.
Teoretiskt sett finns det inga gränser för vad datorer kan göra.
Det viktiga är inte vilka ni var när ni föddes utan vad ni gör med er tid.
Er död är förutbestämd.
Livet är bara en resa till klarhet, till sin fullbordan.
"Var så enkel du kan."
"Du kommer att häpna över hur enkelt och lyckligt ditt liv blir."
Jag vet inte vad jag ska göra när jag kommer hem.
Och du? Vad ska du göra när du kommer hem?
Steve?
Är du okej?
Nej. Nej!
Det är fortfarande svartvitt. Folk vill ha färg.
-Pong var inte i färg. -Än sen? Vi gör nåt bättre.
-Vi kan inte göra det i färg. -Säger vem då?
-Du vägrar gå utanför din trygghetszon. -Du är inte ens min chef.
Jobs! Vad håller du på med?
Han är en idiot! Hälften av alla här är värdelösa spelkonstruktörer.
Folk klagar på ditt uppförande.
Och din...lukt.
Duschar du som vi kom överens om?
Det funkar inte. Du måste lära dig jobba med andra människor.
-Jag vill bara att det ska bli bra, Al. -Jag vet.
Hör på... Du är bra. Du är jävligt bra.
Men du är en skit.
Låt mig tala till punkt.
Jag vill ha dig här, det vill jag verkligen.
Men det måste bli en förändring.
-Ge mig ett eget projekt. -Va?
Jag jobbar ensam. Jag ska göra det bästa spel du nånsin har sett.
Menar du allvar?
Okej. Jag har ett spel som behöver göras om, men det är kort deadline.
Om du klarar det i tid får du upp till 5 000 dollar.
5 000 dollar?
Vad beträffar din personliga hygien så tror jag att jag har en lösning.
Så många kretsar...
Woz? Det är Steve.
Tack för att du räddade mig.
Självklart. Vi är vänner, det är sånt vänner gör.
Jag kan inte jobba för andra.
Jag måste vara oberoende. Om du fattar vad jag menar.
Jag fattar precis.
Ledsen att jag förstör din fredagkväll.
Skojar du? Det här är skitkul. Jag skulle göra det gratis.
Men av ren nyfikenhet, hur mycket får vi betalt?
700 dollar.
Det är ju ruggigt bra.
Jävlar! Det är ju bra. Riktigt bra.
Jag vet.
På fyra dar! Du ligger inte på latsidan.
Jag måste visa det för Nolan, men det är bra.
-Woz! -Hej.
-Woz! -Jag är i vardagsrummet.
Goda nyheter. De tyckte att spelet var kanon.
-350 dollar? Inte illa. -Inte illa? Det är skitbra.
-Vad gör du? -Skriver skämt till dagens skämt-linjen.
Jag har några bra polackskämt. Vad tycker du om det här? Beredd?
Vad är långt, hårt och onämnbart som polskor får på bröllopsnatten?
Ett nytt efternamn.
-Jättekul. -Visst är det?
Vad kallas en vacker polsk tjej? En tjej med flax.
Vad är det?
Det kommer att bli häftigt.
Det är ett moderkort jag jobbar på.
Man kopplar det till TV:n.
Är det som ett kit?
Koden är fortfarande lite buggig, men den kommer att visa det man gör.
-Visa mig. -Okej...
Jag struntar i om HP inte gillade den. Det är stor.
-Den har potential. -Nej, den är hjulet.
Det är den industriella revolutionen. Inga fler hålkort eller stordatorer.
Jo, det är väl coolt. - Hej, Charlene.
-Hisnande. Varför har du inte sagt nåt? -Jag jobbade på den för min egen skull.
Exakt, för din egen skull.
Det var vad du ville ha, vad din instinkt ville ha.
Din utvecklade hjärna ville ha nåt som inte fanns-
-så då skapade du den med ren tankekraft.
-Vad kallar du systemet? -Operativsystem.
Det visar operationerna i realtid.
Man ser det man jobbar med medan man jobbar med det.
Det är frihet. Frihet att skapa, göra saker, bygga...
...som konstnärer, som individer.
Du drömmer! Även om man utvecklar den för nördar som vi-
-så vill ingen köpa en dator. Ingen!
Hur vet man vad man vill ha om man aldrig har sett det?
Vi ska visa den på Homebrew.
Nej. Abso...
Jag visar inte upp nåt på Homebrew.
Varför kör folk så långsamt? - Kör!
Jag har varit på Homebrew, jag vet vad det är för kaliber på dem som talar där.
Det är en fantastisk grej. Det klarar du galant.
Gör mig en tjänst och sakta ner lite-
-så att vi kommer fram levande.
Jag vill komma dit först så att vi får göra vår presentation först.
Om vi ska göra det måste vi ha ett namn.
Nåt klatschigt, nåt...sprakande.
Nåt i stil med... Jag vet inte.
-Vad sägs om Enterprise Computers? -Nej, inga Star Trek-namn.
Då kör jag av vägen.
Herregud, lugna ner dig!
Okej, inget trekkie-namn.
Det måste vara nåt som folk kan relatera till.
Nåt man vill ha när man ser det.
-Apple. -Va?
-Apple som i äpple? -Skapelsens frukt.
Enkelt men ändå sofistikerat. Och det kommer före Atari i telefonkatalogen.
Det är så mycket bättre än Fazerbeam Computers.
-Att uppkalla det efter en frukt. -Apple Computer.
Men Apple Records, då? Beatles skivbolag.
-Äger de ordet apple? -Varför hatar du alltid Beatles?
Jag hatar inte Beatles. Men de är inte Dylan.
Du gör alltid den jämförelsen, det är inte schyst.
Apple? Ska vi verkligen heta Apple?
Om vi kommer på nåt bättre, så byter vi. Vi kör på det och ser om det håller.
Den visar upp till 192 minnesadresser på skärmen samtidigt.
Jag ska förklara. Det är ganska fascinerande.
Moderkortet är ganska komplext jämfört med vissa av korten här...
...även naturligtvis...Altairs.
Som ni ser är det mycket mindre och billigare att tillverka och bygga.
Genom att använda dynamiskt RAM-minne kunde jag...
...kunde vi krympa storleken på kortet avsevärt.
-Kan man koppla det till TV:n? -Javisst!
Den kommer att funka på alla TV- och videoskärmar.
Allt man behöver är en radiofrekvensomvandlare-
-för att kunna visa bilderna från mikroprocessorn.
Den kan köra BASIC!
Den kan köra BASIC också vilket är...
Det var väl allt. Tack för att ni tog er tid, det var jätteroligt att vara här.
Svårflörtad publik.
-God kväll. Jag heter Frank. -Jag heter Lutz.
Vi är här med en RISC-processor.
Ursäkta mig...
Jag heter Paul Terrell.
Jag såg er presentation. Jag vill prata affärer.
-Vad kan jag hjälpa dig med? -Jag har en datorbutik i Mountain View.
Byte Shop.
Vi säljer transistorer, kort, lödningsutrustning, bildskärmar.
-Som Radio Shack? -Nej.
Titta in och prata nån dag.
Där är mitt kort. Slå en signal.
-Trevligt att träffas. -Steve Jobs.
-Vem var det? -Paul Terrell.
Vem då?
-Vad pratar vi om för investering? -Jösses...
Jag sa bara att jag var intresserad.
-Du är inte den ende som är intresserad. -Jaså, inte?
Det var intrycket jag fick på Homebrew.
Tror du att det var vårt första stopp? Vi har varit runt överallt.
-Då har ni redan en återförsäljare. -Jag har fått erbjudanden.
Mitt andranamn är Paul, min pappa heter Paul.
Jag tror att vi är besläktade själar. Vi är båda affärsmän som går på instinkt.
Min instinkt säger mig att jag ska ge dig den här chansen.
Jag hade tänkt 400 per maskin, 50 enheter, betalas vid leverans.
400, 100 enheter, en tredjedel i förskott.
-Vi förhandlar inte. -Jo, det gör vi.
Okej. Du får 450 per maskin.
Vid leverans, inget förskott. Det är mycket begärt-
-men det blir mycket pengar om du levererar.
När jag levererar.
500 per enhet så är jag med.
Kör till. Du har 90 dar på dig.
Du får dem om 60 dar.
-Daniel och jag hade ingen plats. -Nej, visst. Jag är glad att du frågade.
Vi kan flytta undan några saker och röja upp här.
Jag kan flytta verktygen till boden.
Kanske ordna en fläkt åt er när det blir varmt.
-Vad tror ni? -Det blir jättebra, pappa.
-Ja. Det är perfekt. -Bra.
Det blir roligt att se er bygga nåt.
-Håll det snyggt. -Inifrån och ut.
Tack, mr J.
-Vi har en monteringshall. -Ja, det har vi.
Hur går det?
Så...
Voila.
De måste sitta rakare. De måste vara mer symmetriska.
Vi har 60 dar på oss att göra 50 kort och du snackar symmetri?
-Ingen bryr sig om hur de ser ut. -Jo, det gör jag.
Vi fick ont om tid så fort du gav det korkade löftet.
Du har rätt. Vi behöver hjälp.
Woz... Vi har ett problem.
Vi måste sysselsätta alla de här anställda.
-Du känner Bill. -Det var längesen, Woz.
-Daniel Kottke. -Jag har hört mycket om dig.
Kottke från Indien. Jag har hört mycket om dig också. - Rör inte den.
-Chris Espinosa, grannen en bit bort. -Kul att träffas. Det ska bli häftigt.
Kul. Roligt att du är entusiastisk över det vi gör.
Får jag prata med dig?
Sluta. Gå och ställ er där borta.
Vi har inte råd att betala tre personer just nu.
Vi har inte råd att betala oss själva om vi inte levererar i tid.
Oroa dig inte för Chris, han är bara en grabb.
-Du är bara en grabb. -Omelett!
Tack, mamma. - Vad pinsamt.
Som vi lovade.
Snyggt kort.
-Var är resten? -Resten? Det är allt.
Jag beställde 50 datorer. Med tangentbord, hölje och skärmar.
Inte bara kort.
"Bara" kort?
Det är helt ny teknik. Korten är unika.
Ingen annan tillverkar nåt liknande. Hur understår du dig?
Min kollega menar att du inte ser möjligheterna.
-Det är en grym dator. -Inte för kunden.
Då kanske dina kunder borde lära sig hur den funkar!
Killar... Jag beställde en hemdator. Det är tangentbord och skärm.
Det här är ett kort.
Folk som inte är ingenjörer eller medlemmar i en datorklubb-
-fattar inte vad det är.
Vanligt folk vill inte bygga sin egen dator, de vill köpa en färdig.
De vill packa upp den, koppla in den och sätta igång.
-Steve... Hör du på? -Ja.
Det är dina kort.
De kommer att sälja. Det lovar jag.
Du vet vad de klarar med rätt komponenter-
-som förresten du säljer.
Visa kunderna hur det funkar och sälj komponenterna separat.
Då säljer du fler egna produkter och tjänar mycket mer pengar.
Du gjorde mig ställd där.
Okej, Steve. Jag ska försöka sälja dem.
Men om det inte går beställer jag inte fler.
Som du vill. Men vår andra modell skulle nog intressera dig.
Vad är det för modell?
Vad pratar du om?
Allt-i-ett.
-Kan jag hjälpa dig med nåt? -Jag är Rod Holt.
Teknikern. Vi snackade på telefon.
Javisst. Rod.
Roligt att du kunde komma förbi.
Välkommen till Apple Computer.
Okej...
Visa mig underverket.
Apple II.
Det är den första persondatorn med allt-i-ett.
Du ringde mig för att...?
Vi behöver ett nätaggregat som inte kräver kylning - inuti höljet.
Det är omöjligt. Men bry er inte om mig, jag är bara ingenjör.
-Hur många watt? -40 watt. Och tyst.
Hur då "tyst"?
Det är omöjligt. Grejerna blir varma och behöver fläkt inuti. Fläktar väsnas.
Det är just därför du ska bygga om det.
-Bygga om vad då? -Nätaggregatet.
Det får inte ha nån fläkt, det får inte överhettas och det ska rymmas i en låda.
Så stor.
Snälla, rök inte...
Gör vad du vill.
Jag tar 200 dollar om dan. Om det blir nåt strul, så lägger jag ner det.
-Är vi överens? -Ja.
Vi pratar om framtiden. Vi jobbar på en marknad som inte existerar än.
Det Intel har gjort för mikroprocessorn ska vi göra för hemdatorn.
Hur kan du inte veta vad jag pratar om?
Nej, frun. Men man kan koppla den till en TV-skärm.
Ja, som en TV. Precis.
Ni förstår inte. Det är ingen TV, det är en persondator.
Har ni skrivmaskin?
Använder ni den?
Tänk er att ni kopplar ihop skrivmaskinen och TV:n.
Nej, vänta. Lägg inte på.
Ja, vi är små än så länge. Men vi...
Hur vet ni att vi håller till i ett garage? Vem har berättat det?
Ja.
Tack själv, för att ni visar intresse.
-Det stämmer. Apple Computer. -Apple.
Som frukten, ja.
Vem är det?
Nej. Allt jag begär är att ni kommer och tittar.
Ett möte och jag lovar er att ni vill vara med.
Runt 50 000 dollar skulle jag gissa.
Hallå?
Vad sa de?
Vad fan är det med folk?!
Samtalet gick visst inget vidare?
Jag hoppas att du sätter i halsen, men burriton tar död på dig ändå.
Kom igen, Steve. Varva ner lite.
-Vad säger du? -Du är så spänd. Slappna av lite.
Varför det? Så att jag kan vara lika slapp som ni två?
-Jag läser om integrerade kretsar. -Gör du?
-Vi drar vårt strå till stacken. -Jaså? Varför känns du överflödig då?
Du står här och röker på som om vi var i Indien. Vakna upp!
Vad har hänt? Du brukade vara...motiverad.
-Jag är motiverad. -Visa det, då! Det är en affärsrörelse.
Jag kan inte hjälpa dig om du inte hjälper dig själv.
Jag är där inne och ringer hundratals samtal, Rod sliter-
-grabben hittar alltid nåt att göra och Woz drar ett tungt lass.
-Han är en tungviktare på alla sätt. -Nu blir jag faktiskt sårad.
Är det rätt...
-Apple Computer? -Ja, det är vi.
-Hade ni väntat er nåt annat? -Nej...
-Kanske lite mindre Mansonfamiljen. -Företaget är helt nystartat.
-Jag heter Mike Markkula. -Steve Jobs.
Jag har hört mycket om dig. Du pratade med Don Valentine, vi är gamla kolleger.
-Investeraren från Atari? -Han sa att du ringt honom 150 gånger.
Han ville absolut att jag skulle åka hit. Jag var skyldig honom en tjänst.
-Mark... -Mike.
-Välkommen till Apple Computer. -Tack.
Är det... Är det allt?
-Ja. -Nej. Vi har fler lokaler.
-Vi lanserar Apple II om en månad. -Om några månader.
Kan vi prata nånstans?
Varsågoda. - Här är till dig.
Steve är frukterian. Han äter bara frukt.
Då ska ni få vara i fred, pojkar.
-Tack, mrs J! -Du är bäst.
-Var var vi? -Ta inte det här på fel sätt...
Men vad är ni ute efter?
Var var ni anställd senast?
Intel.
-Hur mycket pratar vi om? -Investeringen?
-Förspel är inte Steves starka sida. -Inte?
Ja...
Jag har letat efter nåt att sätta tänderna i.
Jag är beredd att ta risken.
Det är verkligen en risk, men en risk förklädd till löfte. Du verkar lovande.
Jag känner igen blicken, jag har själv haft den. Du är nåt stort på spåren.
Till saken.
Vi börjar med 90 000 dollar och ser hur långt det räcker.
Okej. Förlåt, men kan ni säga det igen?
-Jag beklagar. 90 000 räcker inte. -Vänta lite nu...
-Jag ser ingen annan här med checkhäfte. -90 000 räcker för oss.
Men det räcker inte för dig.
Vi gör investeringen på 90 000 dollar-
-men vi vill dessutom ha 250 000 i kredit av dig-
-som återbetalas när vi börjar gå med vinst.
Okej.
Jag menar "okej".
Det första ni måste göra är att bilda aktiebolag för att skydda era intressen.
Om ni vill ha mig med, förstås.
-Tack, mr Markkula. -Säg Mike.
-Det tar vi i hand på, Bill. -Fernandez.
-Tack, Mike. -Steve.
Hör du ens vad jag säger? Jag är med barn.
Säg nåt, Steve.
Det är ditt ansvar också.
Våga inte lägga skulden på mig.
Det gör jag inte.
Vi har båda haft våra stunder av...
-Vad pratar du om? -Du... När jag var i Indien.
Då var du tillsammans med... Du vet.
Du kan inte skylla allt på mig.
-Du kan inte göra så mot mig just nu. -Ledsen om jag förstör dina planer.
Ledsen om du har ett problem. Men det är inte mitt problem.
-Men det är ju ditt... -Nej!
Ut ur mitt hus. Nu!
Herregud, nu börjas det igen...
-Vad händer här ute? -Steve kastar ut mig.
Han vill inte veta av mig.
Det kanske är bäst så. Du förtjänar inte att bli behandlad på det viset.
Jag är med barn, Daniel.
Han säger att det inte är hans, men jag skulle aldrig...
Vad har jag gjort för fel?
Du har inte gjort nåt fel.
Det är Steve.
Han har förändrats.
WEST COAST PERSONDATORMÄSSA
...kopplar dem till TV:n.
Är du redo?
Mina damer och herrar, jag heter Steve Jobs.
När jag bildade företaget hade jag ett mål i sikte-
-nämligen att göra det som ingen annan trodde var möjligt.
Att flytta kraften och skönheten hos världens mest avancerade teknik-
-in i vanliga människors hem.
Jag lovar er att efter i dag-
-kommer er syn på datorer att förändras helt.
Det är en ära att få presentera, för er och för världen-
-framtidens persondator.
Den revolutionerande Apple II.
Vi får börja om från början. Den måste vara intuitiv, framsynt.
Den ska veta vad ni vill göra innan ni ens vet att ni vill göra det.
-Talar vi fortfarande om kommandotolkar? -Vi talar om allt, Bill. Hela maskinen.
Lisa. Den är framtiden, tro mig.
De tio kommande åren kommer Lisa att göra-
-vad Apple II har gjort för de tre senaste.
Vet ni varför folk köper en Apple-dator och inte konkurrenternas?
För att den är exklusiv. Den ger social status.
Den är mer än så, den är social valuta.
Vi har höjt ribban. Om vi vill hålla oss kvar där...
...måste vi riskera allting.
Stora konstnärer som Dylan, Picasso, Newton tar risken att misslyckas.
Om vi vill bli stora måste vi också ta den risken.
-Med kommandofältet? -Med allt. Man börjar med detaljerna.
Det är över 20 olika funktioner knutna till varje sektion av kommandofältet.
Vi gör inget som IBM inte redan gör.
Jag vill hellre satsa på vår egen vision än att göra en efterapning.
Vi måste göra alla detaljer oförglömliga.
Vi börjar med nåt enkelt. Lisa Write. Vad händer om jag klickar på en flik?
Det kommer upp en rullmeny med inställningar och sidalternativ.
Exakt. Vilken flik klickar jag på för att få olika teckensnitt?
Hur många teckensnitt finns det i Lisa Write?
Jag ville prata med dig om det.
Jag har bett om teckensnitten i månader.
Allt det här är ju på idéplanet. Teckensnitt är inget brådskande just nu.
Allt är brådskande.
Om vi vill göra verklighet av visionen med Lisa-
-måste vi jobba hårt och skapa nåt stort.
Vi har en tidsplan som vi måste följa.
Ett tillägg med tjusiga teckensnitt förändrar inte det.
Bill?
Om du inte delar vår entusiasm-
-och bryr dig om företagets vision...
-Jo, men jag förstår inte... -Ut härifrån.
Ta dina grejer och stick. Du är klar här.
-Tänker du ge mig sparken? -Nej. Det har jag redan gjort!
Varför är du fortfarande kvar?
Han var vår bästa programmerare.
Han är den bäste programmeraren som inte bryr sig om vår vision.
-Det är inte min sak att säga det här... -Håll käften, då.
Ledsen att jag stör, mr Jobs, men er advokat är här.
Jag vill se teckensnitt i eftermiddag.
Vi har lyckats konstruera en ordbehandlare utan teckensnitt.
Det får inte upprepas.
Ordna det!
-Steve... -Daniel.
Har du tid en stund?
-Hade vi inte bokat om mötet? -Det går fort.
-Det säger alla. -Steve...
Okej.
Jag har inget inbokat på lunchen, så möt mig på Good Earth klockan tolv.
-Vad jobbar du med nuförtiden? -Apple II och reparationer.
Skriv på här. Det tryggar dina besöksrättigheter.
Jag vill inte ha dem. Lisa Brennan är inte mitt barn.
-Domstolen är av en annan åsikt. -Chris-Ann är galen. Det är omöjligt.
-Det är i alla fall osannolikt. -Faderskapstestet kan ge henne rätt.
Kalifornien har 24 miljoner invånare. Med en felmarginal på fem procent-
-kan 1,2 miljoner personer kan vara barnets far. Det är inte jag.
Du behöver inte övertyga mig, men du måste skriva på det här.
Miss Brennan har rätt till underhåll oavsett om du skriver på eller inte.
Vill du verkligen ge upp rättigheterna att träffa ditt...hennes barn?
Jag har inte tid. Inte nu.
Som far ber jag dig skriva på.
Oavsett vems dotter Lisa är, så riskerar du inget genom att skriva på.
Men du kan ångra dig om du inte gör det.
Frederick Rodney Holt köpte nyligen-
-106 656 aktier för 19 cent styck.
Köpet påverkar alltså inte mr Holts rätt till stiftaraktier?
-Nej, inte alls. - Steve? -Nej. Rod ska ha sin andel.
Daniel Kottke, tekniker och medgrundare.
Vid vårt sista möte kom vi inte fram till nåt beslut-
-om mr Kottkes rätt till stiftaraktier.
Att ge Daniel samma antal aktier som Rod-
-verkar väl lite orättvist?
Ja. Daniel får ingenting.
Ingenting? Borde du inte tänka över det?
Jag har tänkt över det. Daniel får ingenting.
Då antecknar jag det.
Vad är det? Vilken tekniker som helst kan utföra hans jobb.
Det är inget personligt.
Visst är det personligt.
Ger vi Daniel preferensaktier kan en toppingenjör bli helt utan.
-Då drar vi gränsen nu. Var exakt? -Vid ledningen och ingenjörerna.
-Det innebär... -Jag vet vad det innebär!
Tack.
Nej, jag...
Ska vi fortsätta?
Då är det klart att Bill Fernandez, Randy Wiggington och Chris Espinosa-
-inte får några optioner?
Dricker du öl?
-Det är en stor dag i morgon för dig. -För oss.
För oss.
Mike berättade om beslutet beträffande Bill och Dan...
...och Chris.
Steve... Varför gjorde du det?
Företaget har blivit för stort för dem. De är varken chefer eller projektledare.
Det är inte mitt jobb att vara snäll mot folk. De förtjänar det inte.
-Vem förtjänar det i så fall? -Vet du hur det här företaget fungerar?
Jag berättar gärna det.
Vet du varför jag startade det här företaget med dig?
Varför jag lämnade tryggheten hos HP för det här?
Det vet du nog inte, du har aldrig frågat.
Jag lämnade HP för att det här var min grej. Och ni tyckte att det var coolt.
Jag ville bara vara en i gänget.
Av alla killar jag kände var du den coolaste.
Du var smart och slagfärdig.
Det var min chans att få hålla på med det jag älskade.
Och göra det för att det var kul.
Det är allt jag nånsin velat göra. Jag trodde att du kände likadant.
Det har hänt nåt med dig, Steve.
Jag börjar bli vuxen, Woz.
Nej. Nej, det gör du inte.
Nu till den stora finansnyheten: Apple Incorporated skapar återigen rubriker.
Teknologijätten börsnoterades i morse-
-och 4,6 miljoner aktier såldes inom en timme efter att börsen öppnats.
Finansvärlden hade gjort en prognos för Apples introduktion-
-men den överträffade marknadens vildaste förväntningar.
Här kommer han!
Strålande!
-Du gjorde det! -Nu sätter vi fart på försäljningen.
Vi fortsätter jobba som vanligt.
Vi har mycket att göra!
Jag hade några idéer...
Nu är jag färdig här, Bill. Vi ses.
Vi hörs.
Hej. Meddelar ni mr Markkula att vi är här?
Javisst, mr Rock.
-Mina herrar... -Mike.
Slå dig ner.
Det är en sak vi måste prata om. Du kommer inte att gilla det.
Steve åderlåter företaget på pengar-
-på fantasier som är omöjliga att förverkliga med Lisa-modellen.
Steve har alltid lyckats göra det omöjliga möjligt.
Jag gillar allt Steve står för, det vet du.
Men han är som ett barn i en godisaffär och vi har gett honom nycklarna dit.
Det är hans affär.
Det kommer aldrig att finnas nån mer persondator med integrerat tangentbord.
Det är ett problem. Ett ännu större problem är att han förlöjligar IBM.
I en helsidesannons i Wall Street Journal-
-hånar han världens största datorföretag.
"Gratulerar till er första persondator."
Han vill för fan starta krig mot IBM!
-Jag har sett annonsen. -Gör nåt åt den, då!
Han har rätt. För tre år sen var IBM inte intresserade av persondatorer.
Men nu har de tagit efter oss.
Jag beklagar, men styrelsen är enig.
Steve får inte längre jobba med Lisas utveckling.
Är det här nåt slags maktutspel? Du har stöttat projektet helhjärtat i 1,5 år.
Och nu vill du peta Jobs ur hans eget team?
Jag vill inte göra nåt av det här, Mike.
Men du måste se det ur aktieägarnas synvinkel. Steve är fantastisk.
Men han är en tidsinställd bomb. Det är vår uppgift att desarmera honom.
Se till att få det gjort.
-Jag skiter i vad styrelsen tycker. -Projektet tar för lång tid.
Förlusterna blir enorma innan maskinen ens lanserats.
De ser inte till helheten.
Aktieägarna är bara intresserade av omedelbara resultat.
Styrelsen har skygglappar. Om de kunde se dig som jag gör...
Lisa är mitt projekt. Mitt!
Och de tar ifrån mig det?
-Du låter dem ta det ifrån mig. -Skitsnack. Du vet att det inte är sant.
Fan...
Det finns fler Apple II i fler skolor än några andra datorer.
Från alfabetsinlärning i förskolan till vetenskapsprojekt på forskarnivå.
FÅR JAG HÄLSA PÅ DIG SNART, PAPPA? LISA
-Det är ju befängt. -Jag har sett fler mord än ni.
Jag låter hellre en domare göra jobbet än att tvingas göra det själv.
-Vad vill ni ha sagt? -Så sätt igång och straffa er själv.
Hej, jag heter Gabe Kaplan. Anta Pepsis utmaning.
-Ja? -Hej, Steve. Det är Mike.
Jag tror att jag har hittat ett projekt åt dig.
Det är ett projekt som du godkände för ett tag sen. Titta på det.
Så det här är Macintosh-teamet?
-Herrejesus... -Nej, det är bara Steve.
-Kul att se dig, Steve. -Bill Atkinson.
Skönt att de har några stjärnor här.
Vakna!
-Hej, Steve Jobs. -Vad heter du?
Burrell Smith.
Du får ursäkta röran. Vi är ett gäng kufar.
Ingen fara, jag gillar kufar.
-Vem är projektledare? -Jef Raskin.
-Jag vet inte var han är. -Jef Raskin...
Okej. Det tar jag hand om.
Jag tar över nu.
Förlåt... Tar du över hela Macintosh-projektet?
-Ja. -Häftigt.
Var är designteamet?
Teamet?
Visa mig hur långt ni har kommit.
Vi satsar på enkelhet.
Vi försöker utveckla ett enklare användargränssnitt för lekmän.
Men vi har haft problem med gränssnittet och resultaten har varit...
Usla. Vad har den under höljet?
Standardgrejer. 64 kB RAM-minne, 256 bitmapsskärm, Motorola 6809.
-Vi ska använda Motorola 68000. -Det är ju Lisas processor.
Det stämmer.
-Jag skiter i budgeten. Byt processor. -Okej.
Steve! Hur är läget?
Chris, det var...
-Jobbar du med Macintoshen? -Ja.
Bra. Det här blir kul.
Vi återgår till det du sa förut.
Datorn är till för vanliga människor.
Det är vår målgrupp.
Läraren, sopåkaren-
-barnet, mormor i Nebraska.
Så datorn måste vara enkel att använda.
Den måste fungera...
...som ett redskap.
Hej, Jef. Steve Jobs är här.
Eftersom du inte var här...
Några av projektledarna hade ett möte med Motorola.
-Vad exakt gör du här? -Jag ska hjälpa till med Macintoshen.
Det är nog inte så praktiskt för oss.
Vi försöker undvika att projektet blir ännu en uppblåst katastrof.
Okej, Jef...
Jag lyssnar.
Så här är det... Du ville inte vara med när vi startade projektet.
Det gjorde inget. Jag ville bara att du skulle skriva checkerna.
Var gärna med, men använd inte Macintosh som ett medel för hämnd.
Alla känner till bråket med Lisa-teamet.
Så lita på mig när jag säger att vi klarar oss bra.
Okej, Jef...
Jag vill göra klart några saker.
Det räcker inte med "bra".
Vi accepterar inte saker som de är och vi slutar inte förnya oss.
Din maskin är för svag och ditt gränssnitt behöver förbättras.
Jag ska hjälpa er med det. Jag försöker inte ta Macintosh ifrån dig-
-jag vill ha med dig i teamet.
Men antingen går du med oss, eller så drar du åt helvete.
Okej. Vi har mycket att göra, så vi sätter igång. Kom, Bill.
-Vad ska vi göra? -Värva folk.
Helvete.
-Hej, Steve. -Kan du hålla dem?
Vad händer? Vad gör du?
Du är med i Macintosh-teamet nu.
Vad är Macintosh?
Andy Hertzfeld, är du skicklig? Bara skickligt folk får jobba med Macintosh.
-Jag vet inte om du är skicklig nog. -Förlåt?
-Atkinson säger att du är skicklig. -Ja, jag är nog rätt skicklig.
Är du kreativ? Välkommen i Macintosh-teamet.
Jag är trött på att hjälpa dig ur skiten. Jag vill ha ett ingenjörsteam.
Sätt ihop det själv.
Och jag vägrar jobba häcken av mig för att klara dina deadlines.
-Önska dig lika gärna en dejt med henne. -Jag vill ha det med.
-Överenskommet. -Allvarligt.
-Är det nån slags prestationsbedömning? -Hur går det med Apple IIe?
Det går jättebra.
-Du är uttråkad till döds, eller hur? -Ja, det är jag.
Du försöker värva mig till Mac-teamet, eller hur? Jag är med.
Ni måste ha ett problem som ni vill lösa, ett fel ni vill rätta till.
Det måste vara nåt ni brinner för, annars saknar ni rätt uthållighet.
Ni kan alltid göra datorn snabbare. Miljoner människor kommer att köpa den.
Vi får inte snegla på konkurrenterna och försöka förbättra deras koncept-
-utan försöka göra på ett annat sätt.
Vi har möjligheten att bygga en revolutionerande dator.
Man hinner bara med några få saker i sitt liv. Just nu har vi valt-
-att göra det här, så låt oss göra det riktigt bra.
Den är riktigt bra.
Nej, det är den inte.
Den är galet bra.
Vi borde försöka få in mer minne i den.
Det ligger inom tidsramen. Titta på det.
Macintosh-projektet har gått över styr - det har sprängt ramarna helt.
Först skapade du ett 10 000 dollars-monster med Lisa-
-och nu har du lagt flera miljoner på ett sidoprojekt.
Du har missat flera transportdatum medan IBM bara spinner vidare.
Steve, människor använder inte datorer som du tror att de gör.
Hur ska vi marknadsföra Macintosh?
Det ska vi inte.
Ge mig fem kandidater till vd-posten. Vi väljer nån med marknadsföringsbakgrund-
-som hjälper oss sälja det som aldrig sålts. Jag vill leda mitt eget företag-
-men genom Mike har jag förstått att ni inte anser att jag är redo för det.
Det är du inte.
Jag vill ha John Sculley, chefen för Pepsi Cola.
-Killen bakom Pepsi-utmaningen. -Han är ett marknadsföringsgeni.
Det blir svårt att få Sculley.
Vad får dig att tro att du kan få honom?
Varför skulle han sluta på Pepsi?
Ingen minns världens bäste läskförsäljare.
Jag behöver nån jag kan lita på.
Man kan tillverka en utmärkt produkt.
Men man måste övertyga människor om att det man säljer är ännu bättre.
Vi säljer inte datorer, vi säljer det man kan göra med datorer.
Ett verktyg för hjärnan.
Det, mitt herrskap, innebär obegränsade möjligheter.
Människor upphör aldrig att tro att de kan få ut mer av nåt-
-oavsett om det gäller jobbet, äktenskapet, ekonomin, livet.
Det är det Macen måste stå för - tron på obegränsade möjligheter.
Det omöjliga.
Vad man än drömmer om så kan man förverkliga det.
Macen hjälper en att nå dit.
För några månader sen när Steve hälsade på mig ställde han en viktig fråga.
Han sa: "Vill du sälja sockrat vatten resten av livet"-
-"eller vill du förändra världen?"
Så... Här är jag nu.
Tack.
Det är nu 1984.
IBM verkar vilja ta över hela marknaden.
Apple är de enda som kan konkurrera med IBM.
-Kommer Big Blue att dominera hela datorbranschen? -Nej!
-Hela informationsåldern? -Nej!
-Hade George Orwell rätt när det gällde 1984? -Nej!
I dag firar vi den första årsdagen av Informationsreningen.
Vi ska segra!
Den 24 januari presenterar Apple Computer Macintosh.
Då kommer ni att förstå varför 1984 inte kommer att bli som "1984".
Bra jobbat.
Vilken respons!
Det här är banbrytande. Du har överträffat dig själv.
Ring mig, så kan vi äta middag eller nåt.
Visst. Det vore kul.
Steve... Du var strålande där uppe.
Jag vill att du ska veta att vi tror på dig.
Det vet du väl?
Tack, Arthur.
Vad skulle det betyda?
Rock sa "vi tror på dig". Vad pågår?
Det är Macintoshen. Vi körde siffrorna hundra gånger...
-Ni höjer priset på den. -Annars går vi back före lanseringen.
-Ni skrämmer bort konsumenten. -Vi kan inte sänka vinstmarginalen.
Vi kan inte både ha kakan och äta den. Du ville ha den dyraste hårdvaran.
Raskin byggde en simpel låda! Jag gjorde nåt stort av den.
-Om vi ska fortsätta gå med vinst... -Vems idé var det?
Det var ett gruppbeslut.
Vems idé var det?
Det var mitt beslut. Inte Michaels eller styrelsens - mitt.
Vi gör inte så här, John. Det är IBM:s stil, inte Apples.
Gör inte mig till skurken bara för att jag vill företagets bästa. Steve...
Det måste ske en förändring.
Om du fortsätter på den här vägen kan jag inte skydda dig.
De lyckades komma åt dig.
"De"?
-Hur fick ni tag i det? -Det kom i går. Det är en betaversion.
Det är en stöld rakt av.
Ring upp Bill Gates.
Jag ska uttrycka mig väldigt tydligt, Bill-
-så att du fortfarande kan se-
-genom de tjocka glasögonen när jag är klar, din psykopatiska brottsling.
Du har stulit mitt program. Det kan jag bevisa i domstol.
Jag ska stämma dig på varenda cent som du nånsin har tjänat!
Det ska bli min livsuppgift att se till att du aldrig mer-
-tjänar en enda dollar som jag inte tar 90 cent av!
Jag förmodar att ni är lika rasande som jag och mållösa av häpnad.
Mr Jobs lovade oss en miljon enheter, vi har inte ens nått en fjärdedel.
Nåt måste förändras.
Med två misslyckade projekt, sprängd FoU-budget och Microsoft-fiaskot-
-gör vi vår första kvartalsförlust.
IBM har gått om oss med en bättre produkt och bättre försäljningssiffror.
Macintoshen är ett skämt.
IBM har nu gått vidare med nya produkter. Det borde vi också göra.
Vart vill du komma, Arthur?
Det är dags att överväga persondatorns livsduglighet.
Har du nåt att säga, Steve?
Vad vill du att jag ska säga, Arthur?
Det var du som höjde priset. Lägg inte skulden på mig.
Det är inget fel på priset, utan på produkten. Du haussade upp Macen.
Du uppmanade folk att vänta. Du sålde Macintoshens framtid.
-Vi förlorade två års försäljning. -Det är inte mitt fel.
-Nåns fel är det. -Jag får inget stöd.
Ni drar in mina resurser och lägger miljoner på Apple II.
Vet du varför? För att Apple II säljer. Den utgör 70 procent av våra intäkter.
-Hur säljer Macen? -Ni vet vad jag tycker.
Vill ni fortsätta krypa för IBM kan jag inte hindra er.
Men jag tar inte på mig skulden för nån hovnarrs misslyckanden.
-Det här är inte... -Nej, nej. Vem syftar du på?
Jag vet inte, Arthur. Säg det du.
Du är väldigt tyst, John.
Ja. Jag är ledsen.
-Jag saknar väl ord. -Marknadsföringschefen. Pepsi-geniet.
Och han saknar ord... Det är han, inte Macen.
Kostnaden för den processorn...
Det talar mot honom, inte mot Macen.
Visst är det ironiskt?
Du föredrog Dylan och jag föredrog Beatles.
Woz. Vad gör du här?
-Roligt att se dig också, Steve. -Jag är lite upptagen.
-Kan vi prata en annan gång? -Det tar bara en minut.
Jag ger mig av.
-Okej. -Nej.
Jag lämnar Apple.
För gott. Jag har redan gjort det.
Men jag ville berätta det för dig först.
Varför?
Vi har båda känt att det var på gång.
Jag minns inte ens när vi pratade senast.
Vad är det du vill ha av mig?
Alla har inte en agenda, Steve.
Jag minns fortfarande när vi bara var två grabbar i din pappas garage.
Vi ville bara tillverka häftiga leksaker för såna som vi. Minns du det?
Ja.
Men det handlar inte om människor längre för dig. Det handlar om produkten.
Men först och främst handlar det om dig.
Du är början och slutet av din egen värld.
Den är så liten.
Så tragisk.
Och det måste vara ensamt där.
Nu kommer du att säga-
-att det måste finnas en koppling mellan produkten och människan.
Men det blir aldrig på det sättet som du tror att det ska bli.
Det blir det aldrig.
Åtminstone inte än på länge.
Jag vet inte vad du tror pågår, men det kommer inte att sluta väl för dig.
Jag tänker inte...
...stanna kvar och se det hända.
Vilken resa det har varit!
Och det ska du veta...
Jag gillade verkligen det vi gjorde.
Du har kommit till John Sculley. Lämna ett meddelande.
John, det är Steve.
Jag ville bara...
Vi är fortfarande kompanjoner. Vi ska fixa det här tillsammans.
Och jag...
Kan du ringa mig? Det vore jättebra.
Hej, Mike. Det är Steve.
Kan du ringa mig...
...är du snäll.
Du måste ta över ledningen nu, John. Våra aktieägare grips snart av panik.
Inser du följderna av din overksamhet?
Hela företaget står på spel. Vi kan bli ruinerade allihop.
-Jag tror ändå att vi kan rädda det här. -Vi kan inte rädda nånting.
Steve.
Mike. John. Arthur.
-Vad gör du här så tidigt? -Jag kan fråga er detsamma.
Det är bra. Du kan vara med den här gången, Steve. Slå dig ner.
-Den här gången? -Steve... Sätt dig.
John.
-Jag vill inte... -Jo, det vill du.
Säg det.
Berätta för honom vad du har berättat för mig.
Jag tycker att det blir allt svårare att utföra mitt jobb...
...när det största hindret i min väg...
...kastar en skugga över allt jag försöker göra.
Vad sa du?
Steve...
Du är din egen värsta fiende.
Och företagets.
Det här är otroligt. Vem tror du att du är?
Jag är Apple Computers VD.
Att anställa dig var det största misstag jag nånsin har gjort.
Det behöver inte vara så här, Steve.
Då var det gjort.
Det är inte styrelser som driver företag utan de som skapar produkten.
Han har mage att säga att vi borde ha använt 512 kB-minne.
Vi ville inte använda 128 kB-minne. Vi visste att det inte räckte.
Sculley åker till Kina i kväll på en vecka, så vi har tid. Vi får ta in folk.
Vad händer när Sculley får veta det? Han är ju VD.
Än så länge, ja. Men vi har människorna som utgör Apple.
Hej, Mike. Vi ska precis sätta igång.
Lämna oss ensamma en stund.
John har ställt in resan. Han ska hålla ledningsmöte i morgon bitti.
Jag kom inte hit för att delta i revolutionen, utan för att varna dig.
Han tänker göra dig till enbart galjonsfigur.
Ingen makt, ingen titel, inget team.
Jag tyckte att du var enastående när vi träffades första gången.
Du ville skapa nåt storslaget.
Det ville jag också.
Det vill jag fortfarande.
Hissa vit flagg. Böj dig för Sculley, jag ber dig.
-Du kan inte vinna. -Vems sida står du på, Mike?
Du måste välja sida. Antingen är du med mig eller emot mig.
Är du med mig, Mike?
Ja, Steve. Jag är med dig.
Okej.
De som röstar på John Sculley.
Alla som röstar på Steve Jobs.
Mike... Alla styrelsemedlemmar måste rösta.
Mike...
Sculley.
Jag röstar på Sculley.
Då så... Vad gör vi nu?
Apples sjunkande marknadsvärde ledde till VD:n John Sculleys avgång 1993.
Ed Woolard, före detta VD på DuPont är numer Apples styrelseordförande.
Nya VD:n Gil Amelio säger att omfattande förändringar är nödvändiga.
Jobs företag NeXT har inlett uppköps- förhandlingar med Apple Computer.
PALO ALTO I KALIFORNIEN 1996
Väcker du Lisa och frågar om hon vill ha frukost?
Lisa...
Lisa... Ska du sova hela dan?
-Försvinn! -Varför? Klockan är tio.
-Laurene har gjort frukost till dig. -Jag är inte hungrig.
Du kan inte sova hela vinterlovet.
Jo, det kan jag.
Reed!
Spring inte i trädgårdslandet, är du snäll.
Tack.
Fick du upp Lisa?
Hur kan en människa sova så mycket?
Jag vet inte om hon kommer eller inte.
Jag ska gå på bondens marknad i dag och handla några saker.
Har du några planer? Vill du följa med?
Har du några planer för dagen?
Ja... Gil Amelio kommer hit.
Det gäller övergången och mjukvaror.
Okej.
Jag hjälper dem bara. De behöver bara lite hjälp.
Nu ligger jag illa till, va?
Vad kan jag göra för att du ska komma tillbaka, Steve?
Övertyga mig om att jag inte går ombord på Titanic, Gil.
Jag vet vad du känner för Apple, vad NeXT aldrig kan bli.
Plus att du äger 1,5 miljoner aktier i Apple.
Det är en ansenlig investering.
-Ni måste vara ganska desperata. -Vi är inte desperata.
-Hur går det med Newton? -Skyll inte gamla misslyckanden på mig.
Det är inte så illa som du tror.
Ni genomför massavskedanden, aktievärdet är rekordlågt-
-och ni är fyra månader från insolvens. Det är ganska allvarligt.
Om vi ska få företaget på fötter igen krävs en del uppoffringar.
Steve... Vad behöver du? Säg bara till.
-Steve. -Gil.
-Steve. -Mike.
Roligt att se dig.
-Jag visar dig runt. -Nej, det gör jag.
-Är det säkert? -Visst, inga problem. - Kom.
Gå i förväg ni, jag kommer.
En sak vill jag att du ska veta, Steve. Det var aldrig min önskan.
-Vi hoppar över det, Mike. -Nej, det är viktigt. Jag försökte.
Jag ville ha dig här. Tråkigt att det tog så lång tid att få dig tillbaka.
-Ödmjuk. -Det kommer du att bli.
Vi får väl se. Jag ser mig omkring på egen hand.
Jag går resten av rundan ensam.
Ja, jävlar...
Vem har gjort de här?
Jag.
-Vem är du? -Jonathan Ive, chef för industridesign.
-Varför är du fortfarande kvar? -Klockan är elva och det är måndag.
Nej, varför är du fortfarande kvar på Apple?
Det här är inte företaget jag skapade. Det finns ingen smak, ingen stil-
-ingen design.
Så om de inte kedjar fast dig här, varför stannar du kvar?
Det är väl för att... vi fortfarande är några-
-som tror på det som Apple stod för. Det som ni stod för.
Vad anser du att jag stod för?
Jag tror...
Jag tror att ni ansåg att datorn eller walkmanen-
-eller vad det än må vara skulle vara en naturlig förlängning av individen.
Det är den kallelsen, den tron på kvalitet-
-ideal och hjärta...
Det är det som gör att vi stannar kvar. Tanken på att vi kan göra om det.
Okej. Vad ni än jobbar med... Glöm det resten av dan.
Jag vill att alla ska designa nåt nytt.
Det spelar ingen roll vad det är, bara skapa nåt.
Nåt användbart. Nåt som engagerar er.
Steve...
Vi är glada att du är tillbaka.
Jag är inte tillbaka.
Än.
Steve...
-Skräp. -Vår styrelseordförande Ed Woolard.
Jag är medveten om den bitterhet du måste känna.
Jag förstår att det är svårt för dig att lita på mig.
Men jag är inte Arthur Rock. Jag är din vän.
Okej.
-Kan vi prata lite? -Jag antar det.
Dagens tidning. Du har säkert sett nyheten.
Du måste vara mer specifik, Ed.
Våra aktier har sjunkit 7,5 procent sen i går - lägsta noteringen på tio år.
Förra veckan sålde en anonym investerare 1,5 miljoner aktier-
-och skakade om marknaden.
1,5 miljoner aktier? Jösses.
Då blir väl aktieägarna oroliga.
-Vi vill ha dig här, Steve. -Jag är här - som rådgivare.
Vi vill ha dig som VD.
-VD? -Åtminstone tills vidare.
-Och Gil? -Han är redan på väg härifrån.
Han måste förstå vartåt det barkar. Om han inte är för stolt för att medge det.
Han kommer att försöka få bort dig och motarbeta dig.
Var har jag sett det förut?
Gil är slut, han har inte en chans. Allt som behövs är en knuff från dig.
Om du vill ha tillbaka det du förlorade, så har du chansen nu.
Jag förlorade det inte. Man stal det från mig.
Det finns ingen sex i datorer längre, inga kurvor.
Om datorer är till för konst och skönhet och global sammanlänkning...
Varför är de då så fula?
De borde vara konstfulla, men ingen bryr sig.
Världen må felaktigt se datorer i svart och vitt...
...men vi lever och drömmer och målar i färg.
Det tycker vi att datorn också ska göra.
Vad tycker du?
Johnny... Du måste alltid vara ärlig mot mig.
Oavsett vad som händer, så måste du vara brutalt ärlig.
-Förstått? -Ja.
Vad tycker du själv?
Den blåa färgen...
Den är inte riktigt rätt.
Här är en knäpp idé. Tänk om vi skulle placera högtalarna inuti?
Det går Gil Amelio och styrelsen aldrig med på.
Vi ska inte be om tillåtelse.
Steve har gjort en enastående insats som min rådgivare under den här perioden.
Men även om hans handlingar och initiativ har varit lovvärda-
-så tror jag att det är dags att gå vidare-
-och befria Steve från hans roll som rådgivare i företaget.
-Jag instämmer, Gil. -Gör du?
Jag tror att det är dags att Steve byter roll, ja.
-Steve. -Tack, Ed.
Jag vill presentera min framtidsvision för Apple för er.
Vi är inte Microsoft eller Dell. Så vi måste sluta försöka vara det.
Vi måste återgå till det vi är och det vi gör bäst-
-och glömma allt annat.
Vi ska bygga en ny dator för hemmet och för kontoret.
Vi ska skapa ett nytt operativsystem grundat på NeXT.
Nästa generation Macintosh. Vi ska lägga ner alla andra projekt.
Vi ska inte tillverka skit längre.
Vi ska också satsa hårt på marknads- föring och bara anlita Chiat Day.
Precis som på den gamla goda tiden.
Kort sagt, vi ska göra Apple coolt igen.
Men jag kan inte genomföra det-
-om inte styrelsen går med på att jag får full autonomi.
Jag blir styrelsemedlem med rösträtt...
...och slutligen...
...tillförordnad VD.
Vänta lite nu.
Jag är VD. Det här är...
Det är du som har försatt mig i den här sitsen. Apple är ett sjunkande skepp.
Vi tar in vatten. Det är min uppgift att få oss på rätt kurs igen.
Låt mig sköta mitt jobb!
Det får bli votering.
De som röstar för.
Vad i helvete?
Ed?
-Mike? -Ledsen, Gil. Det är inget personligt.
När man växer upp får man lära sig att världen har fasta ramar.
Man ska leva inuti världen och försöka undvika att slå i väggarna för mycket.
Men det är ett väldigt begränsat liv. Livet kan bli mycket större-
-när man väl inser en sak:
Att allting omkring en som man kallar liv-
-har skapats av personer som inte är smartare än man själv.
Man kan förändra det, påverka det-
-bygga upp nåt eget som andra kan använda.
Man skakar av sig bilden av livet som nåt färdigt man ska passa in i-
-i stället för att gripa tag i det, förändra det och förbättra det.
När man väl har förstått det blir man aldrig densamma igen.
Herr VD. Ni ville prata med mig.
Välkommen. Sätt dig.
Ed. - Hej, Gareth.
-Vad är det? -En möjlighet.
Jag har inte sett till Bernard på några dar. Var är Katherine och Delano?
Mr Lewis och mrs Hudson gjorde ett svårt beslut lättare-
-genom att avgå ur styrelsen.
De accepterade båda otroligt generösa fallskärmsavtal.
Det finns ett likadant avtal i kuvertet.
-Så du tvingar bort oss? -Jag har goda skäl.
Den nuvarande situationen är... hämmande.
Jag kan inte dalta med alla.
Så du utplånar hela styrelsen bara så där utan vidare?
Jag beklagar, Mike. Men det är dags.
Acceptera fallskärmen, den är generös.
20 år...
Jag hade tänkt lämna företaget medan jag ännu var i 30-årsåldern.
Och se på mig nu. Jag är praktiskt taget en gammal man.
Mina herrar.
Tack, Mike.
Så... Vad gör vi nu?
Vi ska göra avtryck i universum.
Vi vill hylla de galna.
De missanpassade.
Rebellerna.
Orosstiftarna.
De runda pluggarna i de fyrkantiga hålen.
De som ser annorlunda på saker och ting.
De gillar inte regler och har ingen respekt för det rådande tillståndet.
Man kan citera dem, vara oense med dem-
-förhärliga eller svartmåla dem.
Det enda man inte kan göra är att ignorera dem.
För de förändrar saker. De driver människosläktet framåt.
Medan vissa betraktar dem som galna...
...ser vi dem som genier.
För människor som är galna nog att tro att de kan förändra världen-
-är de som gör det.
Hur lät det?
I SEPTEMBER 2012 BLEV APPLE VÄRLDENS HÖGST VÄRDERADE FÖRETAG